- Der er han. Stik mig fem! - Hernede... For langsomt!
Kom her, din klovn. Opsedasse.
- Hej, Charlie. - Judith... Hvordan går det?
Vis mor, hvordan vi vasker gulv med håret.
Det er snarere at feje.
- Hvad hvis du taber ham? - Så skal jeg vaske det.
- Herligt! Hvor er Alan? - Han er i køkkenet.
Denne vej.
Herre...
Din seksuelt ambivalente ekskone er her.
Jeg er ikke ambivalent. Jeg udforsker.
Javel, frue.
- Tak, fordi du afleverede Jake. - Jeg ville give dig dette.
- Hvad er det? - Regningen for skilsmissen.
- Du har ikke betalt dem. - Jeg sagde det jo.
- Du skal også underskrive. - Hvad er det?
Min advokat mente, jeg burde forhøje din livsforsikring.
Hvis du nu går hen og dør og ikke kan betale dem.
Du kan fryse ham ned, så kan han holde drinks kolde.
Og hvem betaler?
Dig, og sørg for at betale præmien.
Min overfladiske, tomme livsstil virker ret okay lige nu.
Fint. Mens vi diskuterer advokater og dødsfald -
- så vil min se et nyt testamente.
Men hvis jeg dør efter dig, gæt så, hvem der får Jake.
- Charlie. - Charlie? Hvad med min søster?
- Jeg har aldrig kunnet lide hende. - Gik jeg i seng med hende?
Klap i, Charlie. Det kan du ikke mene.
Han er umoden, drikker, går i seng med folk. Uansvarlig.
Det burde du have tænkt på, før du smed mig ud.
Du vil gøre gengæld, men jeg hopper ikke på den. Vi ses på søndag.
Farvel.
- Tak. - For hvad?
At du stoler på, at jeg kan passe Jake.
Du troede da ikke, at jeg mente det?
- Det var for at irritere hende. - Okay. Godt gået.
Hov!
Det er unfair. Hvorfor får jeg ikke ungen, når du dør?
Hvis jeg dør. Og Judith skal stadig dø først.
Det er en nødplan, hvis det værste skulle ske.
Jeg ved, at det er usandsynligt, men det kunne da ske.
Jeg troede ikke, du ville være forælder.
Det er dig. Du ønsker ikke, at jeg får Jake.
- Hvad? - Ikke noget.
- Hvorfor nævnte I mit navn? - Ingen nævnte dit navn.
- Hvad er der galt med mig? - Du er en god onkel.
Men du kan ikke klare at passe Jake.
- Hvad? - Ikke noget.
Hvem forærer du ham så til?
Jeg forærer ham ikke væk. Han er ikke en skinke.
- Hvem bliver det så? - Fætter Jerry og hans kone Fay.
Jerry og Fay. Hvorfor?
De er lykkeligt gift, tre børn, hunde, have, nær gode skoler.
- Men jeg er din bror! - Charlie.
Jeg bor her. Du behøver ikke sende ham til Cornhall, Kansas.
Coventry, Rhode lsland.
- Hvem bor så i Kansas? - Ingen anelse. Dorothy og Toto?
Må jeg spørge dig om noget, Alan?
Hvis jeg er her og Jake på Rhode Island, hvem skal så lære ham alt?
Jerry og Fay er professorer.
Jeg mener livets vigtige ting. Skaffer de ham et knald?
Det der hjælper ikke.
Du har bestemt dig.
Trods alt, jeg har gjort for ham, har jeg intet at skulle have sagt.
- Hvor skal du hen? - Jeg er såret og skuffet.
Jeg tager et stort glas vodka og funderer lidt.
Vent, Charlie.
Hvad siger du til det her?
Hvis Judith og jeg og Jerry og Fay dør, så får du Jake.
Som om jeg lever længere end dem med mine drikkevaner.
- Hvad siger man til farmor? - Må jeg åbne den først?
- Jake... - Han har ret. Se, hvad det er.
Nu kan du takke mig.
- Tak. - Det er bare pjat.
Ingen lille dreng vil have et foto af sin farmor.
Det er til din far.
- Hvad siger man så, far? - Pas nu på, Jake.
Det er et nyt foto. Det kan stå på dit kontor.
Vi har allerede det, hvor du svømmer med delfiner.
- Så du har intet til mig? - Er det alt, farmor duer til?
Selvfølgelig har jeg noget til dig. Værsgo.
Farvekridt. Jeg er ti år gammel.
Det er ikke kun farvekridt. Der er også en dinosaurmalebog.
Men jeg er ti år.
- Vil du bytte? - Nej, det er fint.
- Hvor er din bror? - Hvorfor? Hvad får han?
Intet. Han skal bare vide hvorfor.
Han har surmulet på sit værelse hele weekenden.
- Surmulet? Hvorfor? - Det er fjollet.
Jeg kom til at nævne, at hvis Judith og jeg dør -
- så går Jake til...
- Hvilke får så Jake? - Hvem, skal det være.
- Hvem får Jake, Alan? - Det er korrekt grammatik.
- Jerry og Fay. - Hvem er det?
- Din nevø og hans kone. - Dem?
Du forbigår din egen mor og vælger to bønder på Long lsland?
De er jordbrugsprofessorer på Rhode Island.
Er de? Hvem bor så på Long Island?
Det ved jeg ikke.
Jeg er dybt såret.
Det er kun, hvis vi begge dør, og det gør vi ikke før dig.
- Nu ønsker du mig død. - Nej, nej...
Giv mig mit foto.
Nej, det er bedre, at du ser på det og skammer dig.
- Vil du spille med mig? - Okay. Kom så.
Et-nul til mig.
Vidste du, at Rhode Island ikke er en ø? Det er en løgn.
To-nul.
Jeg er tilbage om en time. Kan I klare jer?
Kan jeg klare det store ansvar? Hvad hvis han vil gå på college?
Drop det, Charlie. Vi ses.
Tre-nul.
- Der var time-out. - Nej.
Tre-nul så.
- Vil du starte forfra? - Nej, kom bare.
- Det er ikke så let nu? - Det er heller ikke svært.
- Av, mit hoved! - Åh nej.
- Er alt i orden? - Nej.
- Gå ikke i panik. - Det gør jeg ikke.
Godt.
Det skal nok gå, når du ikke bløder mere.
Bløder jeg?
- Hvad? - Intet, det løber bare lidt.
Tag min skjorte og hold den her. Undskyld.
Okay, rejs dig langsomt, så kører vi dig på hospitalet.
- Jeg vil ikke på hospitalet. - Hospital? Jeg mente Disneyland.
- Hvad så? Bløder du? - Det ved jeg ikke.
Kig ikke!
Hold ud, så ordner det sig hurtigt.
Hvis vi kan finde et hospital.
- Ved du ikke, hvor det ligger? - Selvfølgelig ved jeg det.
Kan vi købe en cheeseburger?
Hvordan kan du tænke på mad?
- Hvad tænker du, når du er sulten? - Okay.
Du får en på hospitalet.
- Har de pomfritter der? - Ja, de har alt.
Mange kommer der for madens skyld.
Jeg må hellere ringe til din far.
Hallo?
- Hvorfor har du hans mobil? - Det ved jeg ikke.
- Strålende. - Farvel.
En ambulance! Der er 50% chance for, at den kører til et hospital!
- Tænk, at vi kom før ambulancen. - Det er isbiler med blodposer.
- Vi vil tale med en læge. - Udfyld den her og vent.
Du forstår ikke. Han slog hovedet og bløder.
- Mistede han bevidstheden? - Nej, men jeg blev lidt ør.
Følg min finger.
Han klarer sig.
Er det så let? Lidt hokus pokus, han klarer sig?
Det er ikke lægekunst, men hypnose for høns.
Kan jeg få en cheeseburger med pomfritter, tak.
Se, han vrøvler. Må vi så tale med en læge?
- Du skal udfylde den her. - Kan vi klare det senere?
- Over en middag? - Nu vrøvler du.
Kom.
Lad os se. Efternavn, Harper. Fornavn, Jake.
Hvad? Jacob, jeg vidste det.
Mellemnavn?
Jeg ved det. Men gør du? Du slog jo hovedet.
- David. - Jacob David.
Det er rent gammelt testamente.
- Alder, ti år. Allergier? - Det ved jeg ikke.
- Bliver du syg af mad? - Jeg spiste engang en orm.
Ingen allergier. Har du haft noget af følgende:
Mæslinger? Fåresyge?
- Skoldkopper? - Med udslæt?
- Ja. - Det ved jeg ikke.
Det bliver nej til alt.
Familiehistorie? Ja, din farmor er jo strid.
- Gonzales? - Her.
Jeg er Gonzales.
Nej, det er du ikke.
Okay, han er Gonzales.
- Du vil mærke et lille stik. - Det var der ingen, der fortalte.
- Så stingene ikke mærkes. - Hvad får jeg mod sprøjten?
- Jeg er her. - Det hjælper ikke mod sprøjten.
Kom nu, se mig i øjnene. Det er i orden nu, doktor.
- Slap af. - Nej, du maser min hånd!
Men du mærkede ikke sprøjten?
- Nej. - Velbekomme.
- Vil du vente udenfor? - Han har brug for mig her.
- Hvor mange sting får jeg? - Tre-fire stykker.
Er det alt? Scott fik ni, da hans søster slog ham.
- Hjælp os lidt, doktor. - Fem, men et bliver til pynt.
- Giver det et ar? - Ja, desværre.
- Ja! - Så starter vi.
Det er måske din far.
Hallo? Hej, Judith.
Nej, det er Charlie.
Hvorfor jeg har Alans mobil? Vil du også have den?
Hold op, det var da sjovt.
Det ved jeg ikke. Måske fik vi ombyttet dem. Ring på min.
310-slik mig.
Jeg valgte det ikke, men sådan staves det. Farvel.
- Fortsæt. Jeg kan intet mærke. - Det var ideen.
Kan du se min hjerne?
Ja, det er en stor hjerne. Du må være klog.
- Mobilen ringer. - Nej, det gør den ikke.
Doktoren stimulerer de dele af din hjerne, der hører det.
- Ikke? - Jo.
Jeg bestilte en cheeseburger. Kommer de ind med den?
Hør nu, mor. Det er to forskellige ting.
Hej!
Flotte huer.
Fordi jeg ikke valgte dig, må Charlie træffe de medicinske beslutninger?
- Hvad? - Vent.
Hvis mor går i koma, må du trække stikket ud.
Træk.
Charlie er med på det. Nu smutter jeg.
- Hvor har I været? - Vi købte burgere og huer.
Spiste burgerne med huerne på.
- Han åd den. - Åd hvad?
Du har ikke en fremtid som kriminel.
- Hvad skete der? - Vi spillede lidt basket.
- Han blokerede. - Du skubbede.
Vent. Var I på skadestuen?
Deres cheeseburgere er elendige.
- Ingen hjernerystelse? - Nej.
- Vi så min hjerne. - Nej, det gjorde vi ikke.
Hvorfor ringede I ikke? Nå, der er den.
- Hvorfor har du min mobil? - Det ved jeg ikke.
- Har du det godt? - Ja. Må jeg se tv nu?
- Jeg beklager, Alan. - Bare rolig. Han har det fint.
Men det har jeg ikke. Jeg kan ikke tage mig af Jake.
Så snart du er i jorden, ryger han til Rhode Island.
Du kan ikke beskytte ham mod at komme til skade.
Han er en dreng. Det er nærmest hans job.
Sidste sommer brækkede han enden, da han lavede bomber i badet.
Jeg ønsker bare, at nogen vil elske ham og tage sig af ham.
Og det gjorde du i dag.
Ja, det gjorde jeg vel.
Ja, og hvis noget skulle ske Judith og mig...
ville jeg være glad for at vide, at du tager dig af min søn.
Død, men glad.
- Så du nævner mig i testamentet? - Ja.
Tak.
- Men gør mig lige en tjeneste. - Hvad?
Dø ikke.
- Det er en flot hue. - Tak, men jeg får svedt hår.
Hvad er der sket med dit hoved?
Jeg fik fem sting, og der var blod overalt.
- Hvorfor har du ikke sagt det? - Det gjorde jeg lige.
- Kan vi tage en pizza? - Jeg fatter ikke det her.
Jeg vil tale med din far.
Hallo?